AVSPÄRRAT OMRÅDE
NUTID
- Är du Kelly? - Ja.
Kom in.
Tack att du kom.
Det är min sonson, Evan.
Synerna inträffade i pojkens sovrum.
Jag ska bara tända ljuset.
Varsågod.
Evan, ser du alltid spöken på natten?
Evan, kom tillbaka hit.
Kom nu.
Han har inte varit sig lik sen hans mamma dog.
Han började se syner.
Vår familj har bott i det här huset i över 150 år.
Min gammelfarfars föräldrar byggde det.
Jag har aldrig hört talas om några spöken eller nåt.
- Kan jag börja? - Börja du.
Bondgård.
En femårig pojke har haft återkommande spöklika nattgäster.
Nu kör vi. hemsökthus
snartskadetavslöjas
Bingo.
- Finns det en flygplats i närheten? - Nej, inte i närheten.
Ett par hundra km bort. Där du landade.
Inget mindre, som en helikopterlandningsplatta?
Nej, inte vad jag vet.
- Är det främst odlad mark här? - Ja.
- Vad odlar era grannar? - Vete och andra sädesslag.
Mestadels vete.
Har grannarna nyligen börjat bespruta sina grödor på natten?
Ja, det har de, men vad har det med saken att göra?
Det finns inga spöken.
grymspökjägare kellygördetigen
brajobbatvenkman Johansenrockar
Lantgårdsavslöjare Duärinteräddförspöken
Spökenäringenmatchförkelly Älskardinblogg
Andekrigare Spökenharingenchans
MÄTARAVLÄSNING
INFRALJUD
LANTGÅRDSVIND
KÄNBART LJUD
STARKA VÅGOR VIBRERANDE VISIONER
ÖGONEN LURAS
Tills nästa gång. Nu loggar jag ut.
Frukost?
Jag äter strax.
Jag har en story åt dig.
Jag lyssnar...
Jag såg nåt på en t-banestation.
Den hemsöks av kvinnan som hoppade ut på spåren.
Den stängdes ner sen.
Så du såg den här kvinnans spöke?
Nej.
Vad såg du, då?
Det här.
Var då nånstans?
På Lower Bay Station, Toronto...
Älskling?
Jag måste gå. Jag har fått tips om en story.
Vad då? Var nånstans?
Toronto. Jag måste åka dit.
När är du hemma igen?
Jag är tillbaka till festen i kväll. Jag lovar.
- Kan du inte ta ledigt nån dag? - Snart. Jag lovar att göra det.
- Lower Bay Station, tack. - Menar du inte Upper Bay?
- Den andra finns inte längre. - Jag vet. Ta mig till närmaste ingång.
Javisst.
Hej, mamma.
Hur mår du i dag, gumman?
- Jag mår fint. - Är det säkert?
Jag har mått bra den här dagen
varje år de senaste 30 åren. Jag mår bra.
Javisst.
Var det allt? Jag måste gå nu.
Så klart.
Om du behöver mig...
Jo, jag vet.
Hej då.
Vad gör du i Kanada?
Jag ska skriva om den övergivna t-banestationen.
Jaså?
Om vad då?
- Folk påstår att den är hemsökt. - Därför kallas den "Spökstationen".
Här du varit därnere?
Ja, det har jag, men det var länge sen.
Bara ett par år efter att kvinnan dog på spåren. Det var 1969.
Vet du nåt om kvinnan som dog?
Det sägs att hon var inlagd på Lakeshores mentalsjukhus
som leder till stationen genom de underjordiska tunnlarna.
Men jag vet inga detaljer. Det är bara vad jag har hört.
Nåt annat?
Det sas att hon var gravid med tvillingar. En var dödfödd.
Pappan kom aldrig och hälsade på. Hon måste ha fått en knäpp.
- Hände nåt när du var nere? - Jag smet in med mina kompisar och...
Och?
LIVSFARA AVSPÄRRAT OMRÅDE
ENBART BEHÖRIG PERSONAL
Jag är på Lower Bay, den övergivna stationen som sägs vara hemsökt.
spökstationen intesåspöklik
Vad gör du härnere?
Jag kan fråga dig detsamma.
- Har du nånsin känt nånting härnere? - Som vad då?
Som en vibration eller smärta i örat?
Brukar du se nåt?
Som ett spöke?
- Damen i rött? - Vem då?
Det är det hon kallas. Kvinnan som hoppade.
Hon var täckt av blod när de hittade henne.
Men vi går aldrig så långt in. Inte där hon dog.
Var ligger det?
Ditåt.
Det är rätt långt dit.
Ska du gå dit?
Ja, vi ses sen.
Inte om hon ser dig först.
Har inte dina föräldrar sagt att spöken inte finns?
LIVSFARA TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Enligt sägnen smyger den blodiga kvinnan runt i t-banestationen.
Hittills bara råttor och ungdomar. stadsmyt avslöjande
LIVSFARA HÖGSPÄNNING
Hallucinerande nattfjärilar.
Ljudnivån är klart lägre än 20Hz. Läskigt låg.
hallucinationer avslöjande
Hallå?
Är det nån där?
Kom igen.
Var det du som anmälde den döda kroppen?
Ja.
Vad heter du?
Kelly Johansen.
Adress?
Jag är på resande fot.
Visa vägen.
- Nån ringde om ett lik. - Ja, jag skulle precis kolla upp det.
- Inspektör Richards. Anmälde hon det? - Ja.
Jag tar över härifrån. Du kan gå.
Varsågod.
Nu går vi.
Efter dig.
Vad får dig att hänga runt härnere?
- Såg du inte skyltarna? - Jo, jag såg dem.
- Men du gillar inte att följa regler. - Jag är bara här och backpackar.
Här är det.
Han var här.
- Är du säker på att det är rätt ställe? - Jag är säker. Jag vet vad jag såg.
Ingen har sagt nåt annat.
Berätta varför du egentligen är härnere.
Du köper inte att jag är en backpacker.
Du har ingen ryggsäck, bara en väska
som är rätt stor och otymplig med en läskig docka inuti.
Vad har du mer där?
Det spelar ingen roll. Det var ett lik där, men nu är det borta.
Okej då. Jag studerar ljudvågor.
Paranormal aktivitet. Jag skriver böcker och bloggar.
Nu börjar vi närma oss.
Du är experten. Hur tror du att kropparna försvann?
Du får en natt på dig att bevisa eller motbevisa det.
- Annars anmäler du mig, eller? - Ja, nåt i den stilen.
Var försiktig. Varningsskyltarna bör tas på allvar.
Ett försvunnet lik. Nattfjärilar som inte finns på riktigt.
Hallucinationer. Huvudvärk. Utmattning.
Kanske ljudnivån här är mer kraftfull än jag trodde.
avjordärdukommen jordskaduåterbli
liketigarderoben
LAKESHORES MENTALSJUKHUS PATIENTINSKRIVNING
Batterierna tar slut fortare härnere. Galna hallucinationer.
Jag känner ljudvågorna fysiskt mer än nånsin tidigare. Överallt.
energi virvel
jätteintensivt
Jag menade inte att skrämma dig.
Ingen fara. Jag visste inte att nån var härnere.
Jag blir nerskickad hit ibland för att byta glödlampor.
Alla brinner ofta ut samtidigt.
Det känns lite bortkastat,
eftersom ingen ändå bör vara härnere.
Men jag gör bara som jag blir åtsagd.
Jag heter Clinton Jones.
Kelly Johansen.
Jag...
...borde nog fortsätta med nästa.
Har du nånsin sett nånting härnere?
Vad då för nåt?
Vad gör du härnere?
Försöker du fånga ett spöke?
Nåt i den stilen.
Kom.
Jag ska visa dig nåt.
Här slutar kyrkogården.
Var det här en kyrkogård?
Jag trodde att du visste det.
Många kommer ner hit nu.
Och letar efter spöken.
Sen folk fick höra...
...att stationen byggdes ovanpå Potters Field.
Var Potters Field en kyrkogård?
Det var en begravningsplats för icke-troende.
För fattiga och folk utan vänner.
Så de byggde bara över den?
Nåt i den stilen.
Vissa kallar den
"De okändas kyrkogård".
Kyrkorgården stängde officiellt 1855.
De närmaste släktingarna fick valet att antingen få kroppen utlämnad
eller få den flyttad.
Så kropparna flyttades?
De som blev utlämnade flyttades.
Och de okända lämnades kvar.
Ja, enligt ryktet.
Omkring 5000 har inte utlämnats.
Vad exakt fick dig att komma ner hit?
Ärligt talat?
Jag trodde att jag visste det, men nu är jag osäker.
Du kommer nog på det.
Jag borde nog... fortsätta.
Vi kanske ses igen.
Visst.
Kell?
Kelly?
Ny information. Stationen byggdes på Potters Field.
En gammal kyrkogård för socialt utstötta.
mystikentätnar såtrött
menjaggårinteutansvar
Infraljudsmätningarna långt under det mänskliga gränsvärdet.
En person överlever ett par timmar på den här nivån.
4 eller 5 timmar som mest. infraljudsvirvel
varningstecknenstämmernu
Infraljud och näsblod
Sidoeffekter: Illamående, migrän, näsblod, utmattning.
Hjälp mig.
Hjälp mig. Hjälp mig.
Vet du vem det här är, så vet du vad du ska göra.
För fan, Kell. Kom igen.
Du är inte verklig.
Hjälp mig. Hjälp mig.
Emily...
Nej.
De är inte verkliga. Bilderna. Vad de nu än är. jagsersaker
damenutanögon
ljudetspelarmigspratt
- Hur kan jag hjälpa dig? - En biljett från Detroit till Toronto.
Miss Johansen?
Är du fortfarande härnere?
Miss Johansen?
Det är jag. Inspektör Richards.
Vi sågs tidigare.
Så, vad hände?
Jag vet inte.
Jag såg en kvinna.
Hur såg hon ut?
Det var bara en bild. Som rök.
Fast utan ögon.
Såg du nåt annat?
Nej, inget annat.
Och dina efterforskningar? Vad hittade du?
Nåt jag aldrig sett förut.
Det är lägre än nåt infraljud som jag registrerat.
- Vad betyder det? - Det är ett sorts ljud.
Under det mänskliga gränsvärdet.
Det går inte att höra, men man kan ändå känna det.
Forskare, och folk som jag, tror att den här sortens kännbart ljud
orsakar spöksynerna som egentligen bara är hallucinationer.
Hur kan det komma sig?
Ljudet skapar vibrationer
som framkallar subtila ögonrörelser, rörelser i materian omkring en.
Om ljudet är tillräckligt starkt, kan det böja metall.
Det kan krossa en bil.
Det finns en annan skola som tror att ljudet orsakas av andar
och att frekvensen öppnar upp en dörr till andra sidan,
vilket är fullständigt befängt.
Så du tror inte att spöken är verkliga?
Jag har ägnat hela min karriär åt att bevisa motsatsen.
Varför skulle den här platsen ha ett sånt ljud?
Eftersom den ligger under andra fungerande stationer
agerar den som ett transportmedel för kännbart ljud.
Hur kan du bevisa att vågorna är det folk ser här?
Jag har tittat på kartan över tunnlarna.
Det finns ett område i änden av stationen där vågorna borde vara som starkast.
Det är där alla tre tunnlar strålar samman.
Jag tror att de är så kraftfulla där att vi kan registrera hallucinationerna.
Jag är med på det, om du är det.
Jag lät dig sova ett tag. Jag tänkte att du kunde behöva det.
Ja...
- Är du säker på att du orkar? - Ja, jag är säker.
Är du det? Du kan ligga hemma i en varm säng.
Nej, jag ligger ändå bara sömnlös.
Då kör vi.
Vad letar vi efter?
Det är häruppe.
I änden av stationen. Det där rummet.
Ja, jag ser det.
Och sen?
Sen hoppas vi på att registrera infraljudvågor
för att än igen bevisa för de paranormalintresserade
att spöken inte existerar
och att det de kallar "Spökstationen"
bara är en råtthärjad håla med lite intressant graffiti.
Då antar jag att folk slutar komma ner hit.
Bara jag kan bevisa att det är falskt.
Men det är väl inte möjligt, eller hur?
Tror du på det eller inte?
Jag har inte funderat på det.
Så irriterande. Jag har perfekt uppkoppling från Upper Bay,
men härnere försvinner min täckning.
- Vad gör du? - Jag dokumenterar min verksamhet.
Jag vill ha bilder till mina historier.
Vad har graffiti med din historia att göra?
Det här är inte bara graffiti. Det är den ökända "Damen i rött".
Och hur vet du det?
Jag såg några bilder på nätet.
Några bilder? Nej, det finns inga bilder.
Och hur kan du veta det, inspektören?
Jag trodde inte att du var intresserad av spökhistorier.
- Vad hände? - Ett lysrör trillade nog bara ner.
Gamla fingrar.
Ljusen funkar inte där bak.
Jag jobbar på det.
Det är ingen brådska att fixa dem. Ingen ska ändå vara härnere.
Jag tar hand om det.
Kom, nu går vi.
Ta mig till Lower Bay Station.
Jag ser att du inte behöver kartan.
Vem är du?
Det spelar ingen roll vem jag är.
Det enda som spelar nån roll är att du och jag vill detsamma.
Okej?
Vad vill du, då?
Varför ljög du och låtsades som om du inte kände till stället?
Jag är bara intresserad av en sak.
Och det är...
...att du ska bevisa att det inte finns några spöken härnere.
Helt enkelt.
Och om jag inte klarar det?
Varför inte?
Jag menar, det är väl det du gör, eller hur?
Om du inte har ändrat dig och...
...tror på spöken.
Gör du det?
Nej, jag tror inte på spöken.
Då så.
Då klarar du det.
- Varför bryr du dig så mycket? - Jag vill bara att du ska bevisa det.
Och inga graffitibilder eller videoklipp får läcka ut.
Åh, herregud...
Det var du.
Det var du som skickade mig bilden.
Du kontaktade mig och skrev till mig. Hur kan du ens veta...?
Det var inte så svårt att lista ut.
Jag förstår.
Det var nog skrämmande för en åttaåring. De löste aldrig fallet, eller hur?
Därför hamnade du på en institution.
Lyssna nu.
Håll dig till planen och du kommer oskadd härifrån.
Varför gör du det här?
Du vet varför. Jag vill att du gör det du kom hit för:
Avslöja.
Säg till folk att det är ljudvågor och annan skit som du skriver om.
Sätt fart.
Kom igen.
Jag vill inte göra dig illa.
Men jag kommer att göra det.
Så håll dig till planen och vi kommer båda oskadda härifrån.
Förstår du?
Upp med dig.
Sätt fart.
Det är inte verkligt
Vad är det?
Här är det.
Hur vet du det?
Jag känner det.
Så vad gör vi nu? Du ska väl avläsa ljudet?
Just det...
Tyvärr måste en av oss stanna här ute för att mäta vågorna
medan den andra går in.
Vad har hänt?
Säkert nån olycka.
Är du beredd?
Ja, jag är beredd.
Inspektören, ta dig ut!
Mamma?
- Inspektören! - Mamma, gå inte. Snälla...
- Inspektören! - Mamma!
Inspektören, ta dig ut!
Ta dig ut!
Hjälp mig.
Hjälp mig. Hjälp mig...
LAKESHORES MENTALSJUKHUS
Kell, jag var så orolig.
Det är nånting som sker härnere. Jag tror att jag behöver hjälp.
Jag är rädd.
Okej, försök bara hålla dig lugn. Kan du ta dig ut?
Jag vet inte.
- Jag behöver dig. - Jag kommer och hämtar dig. Håll ut.
Försök att hitta en väg ut.
Kell? Kell?
Fan också.
- Hur tar jag mig dit? - Till fots? Det är minst 5 km.
- Bara säg vart. - Ser du byggnaderna? Gå ditåt.
Claudette Irving.
Ophelia Larue.
Clinton Jones.
De är inte riktiga.
Larmcentralen.
Min fästmö är på Lower Bay Station. Jag tror att hon är fast.
- Är hon inlåst? - Jag vet inte.
- Heter hon Kelly Johansen? - Ja, det gör hon.
Hon gav oss ett villospår tidigare.
Att vilseleda en polis är faktiskt brottsligt.
- Vad då? - Hallå, sir?
Helvete!
Vem där?
Är du rädd, Kelly?
Du behöver inte vara det.
Vi är här för att hjälpa varandra.
Nattfjärilar och andar
NATTFJÄRILAR och ANDAR
"Inom mytologin symboliserar nattfjärilar en osalig ande."
"En förlorad själ."
Åkalla andar
Speglar används för att åkalla de döda eller frigöra en ande.
Kelly!
Kell!
Kelly!
LIVSFARA TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Kelly!
Åh, tack och lov.
- Är du okej? - Jag måste hjälpa henne.
Jag måste hjälpa dem alla.
Därför tog de hit mig.
Hjälpa vem?
Andarna.
Älskling, du tänker inte klart.
Vänta tills jag är där. Jag är nära. Jag är inuti tunnlarna.
Det måste göras. Tiden är knapp.
Har det här med Emily att göra?
Kell?
Jag är här.
Jag vet inte. Kanske. Jag tror det.
Jag insåg inte vilken dag det är i dag. Jag är ledsen...
Tror du att jag inbillar mig?
Jag är snart där, bara vänta till jag kommer.
- Säg bara var du är. - Det finns en utgångsskylt.
Den är upplyst.
Jag såg den när jag gick ner hit.
Hitta den dörren.
Okej, jag möter dig där.
Är det nån där?
Emily?
Är det du?
Em?
Ethan, hon är härnere.
- Vem är därnere? - Emily.
- Jag måste göra det nu. - Kell, gör det inte.
Nej, det finns ett rum.
Hon ledde mig dit.
Hur då?
Jag följde efter henne.
Kell, jag ber dig.
Nej, du måste tro mig.
Okej, som du vill. Så länge det inte är farligt.
- Jag är snart där. Jag ska hitta dig. - Ljudet är som starkast därinne.
Kell, nej!
Fan också.
Kelly!
Ta dig till platsen som den Högste har anvisat dig.
Kelly?
Kelly!
Släpp inte taget.
UTGÅNG
- Jag har dig. Jag har dig. - Jag måste gå till henne.
Jag måste rädda Emily. Jag måste hjälpa henne.
- Kell, sluta. Det är över. - Det är det inte. Hon kommer att död där.
Snälla du... Emily är borta.
Tvinga mig inte till det.
Lyssna på mig.
Emily dog inte.
Emily fanns aldrig.
Kelly!
Kelly! Åh, herregud! Herregud...
Jag är ledsen.
Lilla hjärtat...
Hon räddade mig.
Ja, det gjorde hon.
Hon räddade dig.
Verkligheten är den att spöken finns. De finns omkring oss.
Vissa är där för att vägleda oss.
De hjälper oss till andra sidan, och vi hjälper dem att ta sig dit.
Deras ljud får oss att se det vi behöver se.
Det som finns inuti våra sinnen.
Ibland blir livet övermäktigt, så vi går in i nåt annat,
nån annanstans, men platsen är ytterst verklig...
Och det finns andra där med oss som hjälper oss att släppa taget.
Nu loggar jag ut för sista gången. Kelly Johansen.
Vad händer nu, då?
Nu ska jag söka nytt jobb.
Vänta lite nu. Sakta i backarna.
Jag vill inte gifta mig med en arbetslös tjej.
Så nu vill du att jag ska jobba?
Vad skulle Kelly Johansen göra utan sitt jobb?
Tragiskt men sant.
Jag har en story åt dig.
Det finns ett spöke i min källare...
Översättning: Lisa Di Biaggio